Mitt navn er Sydney Bristow.
SD-6 vervet meg for sju år siden. De sa det var en del av CIA.
Jeg røpet det til min forlovede.
Da SD-6 fikk vite det, drepte de ham.
Da innså jeg sannheten.
SD-6 er fienden jeg trodde jeg sloss mot.
Nå er jeg dobbeltagent for CIA. Min veileder er Michael Vaughn.
Min eneste allierte er en annen dobbeltagent som jeg knapt kjenner.
Min far.
En FBI-delegasjon fra DC vil forhøre Sydney om profetien.
-Det var et spørsmål. -Det var en anklage!
Dere trakk min lojalitet i tvil.
På grunn av en spådom i en bok dere fikk tak i pga meg.
Se på dette.
"Denne kvinnen vil ha sin effekt uten å ha sett Mount Subasio."
Kvinnen i spådommen har aldri sett Mount Subasio.
-Hvis Sydney dro dit og så det... -Ville hun ikke være rett kvinne.
Vi må trekke henne ut.
-Flyet venter. -Jeg kjørte nettopp en bil på sjøen.
Politiet ventet på meg. Jeg pustet inn luften fra dekkene i ti minutter.
Og da bilen begynte å fylles av vann...
...skjønte jeg hva mor gjorde da hun var i samme situasjon.
Mor er i live.
Det vet jeg.
-Agent King. -Agent Otley.
-Hvem er det? -FBI leter etter en rømling.
Rømlingen er meg.
-Hvordan kan jeg takke deg? -Ikke takk meg.
Devlin sier FBI gjør det de burde gjort for lengst.
Jakter på din mor i stedet for deg.
-De trodde jo at hun var død. -Nei.
Mens du var Italia, gjorde jeg noe uhørt.
Misbrukte CIAs tillit. Brøt meg inn i Langleys graderte arkiv.
Jeg lette i din mors mappe etter noe som kunne bevise at du hadde rett.
Etter ulykken hennes-
-vurderte en komité skadene hun hadde gjort på USAs etterretning.
Komiteen var sammensatt av folk jeg hadde jobbet sammen med.
Men ett av navnene skilte seg ut.
For 20 år siden, i CIA, satt du i en komité som etterforsket Lauras død.
Jeg forstår ikke hvorfor du aldri sa noe.
Med mindre komiteen fant ut noe de ikke ville at jeg skulle vite.
Laura døde ikke i ulykken, gjorde hun vel?
På grunn av min tilstand mente de at jeg ikke burde få vite det.
De vet ikke hva som skjedde med henne. Hun kan være i USA ennå.
Pappa...
Jeg skal finne henne.
-Du vil ikke oppnå noe. -Jeg må vite hvor hun er.
Vi vet ikke om hun lever. Og det endrer ikke det hun gjorde.
-Hva venter du deg? -Jeg vet ikke!
Du bør vite nøyaktig hva du venter å finne.
Hva kan hun si som kan tilfredsstille deg?
Jeg har et minne om min far.
Jeg var kanskje fem år. Vi var på campingtur sammen med mor.
Jeg brakk beinet.
Han løftet meg opp og bar meg flere kilometer, tilbake til bilen.
Jeg huskerjeg så på ham og tenkte at han var verdens sterkeste mann.
Jeg har aldri sett ham så ynkelig som da han satt i bilen.
Tanken på at jeg vil finne mor, skremmer ham.
Jeg er ikke akkurat nøytral i den saken, men din far har et poeng.
Kanskje jeg er egoistisk, eller masochistisk.
Men hvis mor er i live, vil jeg vite det.
Kan du gi meg alt CIA har om henne?
Nei. Alt om henne er gradert, også tilknytningen til Rambaldi-profetien.
Flere titalls agenter leter etter henne. Kanskje hundrevis.
Jeg vet at du trenger hjelp, men her kan jeg ikke gi deg det.
Beklager.
Si unnskyld til Emily for meg.
Nei da. Hun er vant til at telefonen ringer midt på natta.
Du har unngått meg.
Da jeg fant ut at mor kanskje var i live, måtte jeg tenke litt.
Jeg forstår.
Og nå vil du vite hvordan jeg kunne skjule det for deg.
Nei. Jeg vil ikke ha en forklaring.
Jeg trenger din hjelp til å finne henne.
Sydney...
Hvor mye husker du av året etter at du fikk vite at din mor var død?
Jeg følte meg løsrevet fra alt. Far var på forretningsreiser hele året.
Nei.
Din far satt på isolat i ½ år. Man trodde han sto i ledtog med Laura.
FBI ville sikte ham for høyforræderi, men til slutt fikk han gå.
Da var skaden allerede gjort, og han begynte å gå i oppløsning.
Han drakk. Begynte å ta unødige sjanser.
Gi deg, Sydney. Du vet hva slags far han var for deg i de årene.
Han brukte lang tid på å komme tilbake igjen.
Jeg fikk ordre om ikke å fortelle at Laura overlevde ulykken.
Dessverre måtte jeg også lyve for deg.
Jeg vil fritas for aktiv tjeneste til jeg vet hva som skjedde med henne.
Jeg kan ikke tillate-
-at du drar ut på et privat oppdrag der du kan kompromittere byrået.
Hver dag sender du meg på oppdrag der jeg kan kompromittere byrået.
Det er på tide av SD-6 tar noen sjanser for meg.
En datter har rett til å kjenne sin mor.
Jeg skal hjelpe deg med å finne henne.
-Ikke sjokolade i pannekakene. -Jo, det vil jeg ha.
-Hei, folkens. -Bor du her ennå.
-Var du på seminar hele helgen? -Nå vet jeg alt om skatteparadiser.
-Hva skal dere gjøre i dag? -Kjøpe smoking. Til prisutdelingen.
-Får vi komme? -Nei.
-Han er flau. -Vi kommer.
Hva har du gjort med armen?
På flyet hjem var det en fyr som mistet en trillebag på meg.
-Er det sjokoladebiter i dem? -Takk!
Vi har identifisert Alexander Khasinau, populært kalt "Mannen".
Han har mer aktiva enn mafiaen.
Og takket være sine forbindelser har han dannet en slags regjering.
Beklager at jeg er sen. Og at jeg har utslett.
Jeg holder på å utvikle en pigmentkapsel, og reagerer...
Glem det. Det bør forsvinne om noen timer.
Vi har to dekkagenter ved Russlands ambassade i Wien.
En av dem er Kyle Wexler.
Ifølge ham har Khasinau realisert 250 millioner av sine aktiva.
Vi må vite hva han bruker pengene på.
Wexler har lagret bevisene på en mikrobrikke.
Han vil levere den lørdag kveld på ambassaden, under en feiring der.
Du skal delta.
-Jeg kan ikke ta aktiv tjeneste... -Khasinau har topp prioritet her.
-Jeg kan ikke vente... -Hør på meg.
-Hva har Khasinau med mor å gjøre? -Alt.
Han var hennes overordnede.
Jeg husket navnet hans fra din mors etterforskning.
Jeg trodde det var et sammentreff, og sjekket det nærmere.
Han var sjefen hennes, da han jobbet for KGB.
Det er det eneste sporet jeg kan gi deg. Få tak i mikrobrikken.
Jo mer vi får vite om Khasinau, jo nærmere kommer du din mor.
Sydney...
Du var på Sloanes kontor.
-Du ba om hjelp til å finne din mor. -Ja.
Ikke be Sloane om tjenester. Det tar tid å betale dem tilbake.
-Har jeg noe valg? -Du kan la være å dra!
Khasinau var mors overordnede.
-Får jeg denne dansen? -Med glede.
Jeg vil prate med deg.
-Hva er det, Jack? -Khasinau.
Du har pratet med Sydney. Du har rett til å bli sint, men...
Komiteens arbeid var konfidensielt.
Hvorfor hjelper du Sydney å lete etter moren, uten å spørre meg?
Hun trenger ikke din tillatelse.
-Hun kommer til å bli skuffet. -Kommer an på hva hun forventer.
Dere er svært ulike, Jack.
-Går dette veldig innpå deg? -Jeg tenker bare på Sydney.
Jeg tror likevel det er best at du tar en pause fra aktiv tjeneste.
Bare noen dager, for å klarne hodet.
Jeg vil ikke la Sydney være alene nå.
Hadde hun vært din datter, ville du ha forstått det.
Du burde vite at jeg bare ønsker å beskytte Sydney.
Jeg likte å fylle din rolle når du var ute av stand til det.
-Er du klar? -Ja.
Disse vil få deg til å stråle, bokstavelig talt.
De sender ut en infrarød puls som er usynlig for det blotte øye.
Men agenten du skal møte, vil ha linser som kan se infrarødt lys.
Slik vil han identifisere deg.
Unnskyld meg. Får jeg bryte inn?
-Hun liker å føre. -Kanskje jeg kan lære noe nytt.
Hør på meg. Wexler er død.
Jeg blir trolig også snart avslørt. Jeg er Wexlers partner.
Ringen min er egentlig en nervegass-sprøyte.
-Jeg ga deg passordet. -Det kan være en felle.
Credit Dauphine er dekke for SD-6. Marshall er teknisk sjef.
Og Sloane er en humørløs drittstøvel.
Dixon! Wexler er død og kan ha snakket. Jeg går etter brikken.
Ok. Jeg kjører frem bilen.
-Er ringen Marshalls leke? -Jeg bløffet.
-Ble du rekruttert fra college? -Ja. Fra Berkeley.
Herregud!
Det adgang forbudt her.
Hvordan har du hatt det?
Jeg kan ikke tro at det er deg.
-Hva gjør vi her? -Wexler var sjefssekretær.
Ambassadøren og vaktene er i lomma på Khasinau.
Khasinau sender alt gjennom ambassaden, så han slipper tollen.
-Det er Wexler. -Han har nok gjemt brikken.
Eller svelget den.
Avbryt, Sydney! De visste at vi kom. Vi møtes utenfor.
Vi trenger mer tid. Vi har nesten mikrobrikken.
-Pokker! Magen er tom. -Den kan sitte i spiserøret.
Vil du hjelpe meg?
Litt lenger ut.
-Har du hatt det fint? -Ja. Jobbet mye.
-Der er den. -Jeg har den.
-Hopp inn. -Jeg skal ikke spørre.
-Dixon. -Noah.
Kom igjen!
Jeg tenker Sloane blir sur når han hører at vi måtte trekke ut Noah.
-Vi hadde ikke noe valg. -Bare trå varsomt, Syd.
-Ikke bli for gode venner ennå. -Det er fem år siden.
Kan dere veksle hundre rubler?
Jeg skulle strekke på beina uansett.
Hei.
Jeg må sove litt.
Det er helt greit at du er sint.
Du trenger ikke å prate.
Men jeg er ikke sint lenger.
Hva hadde du å være sint for?
Jeg skjønner at det var hardt da jeg dro, men du kjempet ikke engang.
Jeg ventet i seks timer.
-Du ringte ikke. -Jeg visste ikke om det.
Jeg skrev til deg. Jeg ba deg møte meg i San Pedro.
-Jeg fikk ikke noe brev. -Det var ikke et brev.
Jeg sendte en kodet melding i en søppel-e-post.
Pc-en min er innstilt slik at den sletter all søppelpost.
Det er et stort tilbakeskritt. Dere ødela fem års etterforskning.
-Vi hadde ikke noe valg. -Det er ikke hennes feil.
Jeg ville lidd Wexlers skjebne.
Vi har brikken, så han døde ikke forgjeves.
Jeg skal høre på din rapport når du er evaluert.
Vil du følge agent Hicks til McCullough, Dixon?
Jeg har gjort deg en tjeneste, Sydney.
Hvis behovet skulle oppstå, regner jeg med at du vil gjengjelde den.
I 1997 studerte jeg internasjonale relasjoner i Moskva.
Jeg har arbeidet som kurér for den russiske ambassaden i Bagdad.
I november 2001 ble jeg ansatt som attaché ved ambassaden i Wien.
Mens du var russisk diplomat, ble du kontaktet av en annen gruppe?
Ja. K-direktoratet.
-Tok du imot tilbudet? -Ja. De lytter på oss nå.
-Svar ærlig på spørsmålet. -Selvsagt ikke.
Hvorfor meldte du deg frivillig til forlenget tjeneste?
-Det er en privatsak. -Det er dessverre ikke det.
Greit...
Fordi jeg var forelsket, men var redd for å innrømme det.
Jeg så på det som et tegn på svakhet. Derfor dro jeg.
Jeg klarer å snakke om det nå fordi jeg har angret på det i fem år.
Kan jeg få vite navnet på den du prater om?
Absolutt ikke.
Du vet at jeg kan foreta meg ting for å tvinge deg til å svare?
Ja. Men den andre dekkagenten er død. Derfor er jeg verdifull.
Jeg foreslår at du spør om det SD-6 trenger å vite.
Der jeg kommer fra, skryter man ikke av sine erobringer.
Stasjonssjefen i Wien fikk beskjeden. Jeg vet at det var tøft.
Takk. Jeg sier fra hvis jeg finner noe på brikken.
Agenten, Noah Hicks... Du nevnte ham i din første bakgrunnsrapport.
Vi møttes da jeg var aspirant.
Vi var faktisk sammen en stund.
l det skjulte. SD-6 misliker forhold mellom agenter.
Det gjør CIA også.
-Vet du hvor din far er? -Jeg pratet med ham tidligere.
Kretchmer har bedt om et møte to ganger, men han har ikke bekreftet.
Club Soda, takk.
-Hvordan fant du meg? -Jeg tenkte du var i nærheten.
Det er det femte stedet jeg ser.
Kan jeg få regningen?
Klokka er 14.00. Hva gjør du her?
-Jeg tror du bør prate med noen. -Det er notert.
For seks måneder siden klarte jeg ikke å prate med deg.
Men nå føler jeg iallfall at jeg kan si...
Det som skjer mellom oss, er midlertidig.
Jeg sier ikke at du må prate med meg.
Men CIA har rådgivere. Du bør prate med en av dem.
-Du er ikke ansvarlig for noen... -Jeg har lov til å bekymre meg!
Demp stemmen, er du snill.
Jeg trodde ikke du ville høre på mitt råd.
Derfor gikk jeg videre.
Jeg kom for å gi deg en ordre fra Devlin.
Du skal gå til en terapeut for traumebehandling.
Hei, Syd.
Jeg er lei for at du måtte komme ned.
Vi laster mikrobrikken.
Det er ti tusen filer på fjorten ulike språk.
Så du er klarert. Du overlevde debriefingen.
Ja. Jeg hadde glemt hvor mye jeg savnet McCullough.
La oss sette i gang.
-Hvor lenge blir du her? -Jeg vet ikke. Det er litt innviklet.
-Hvorfor det? -Det er en lang historie.
Husker du da du kom tilbake fra utholdenhetstreningen?
Du hadde en fantastisk glød.
Jeg husker at jeg tenkte: "Den jenta har det virkelig gøy."
Jeg var bekymret fordi jeg visste at du ville miste den følelsen en dag.
Og fordi du ikke visste hva du gikk til.
-Du trodde jeg ville bli drept. -Kanskje.
-Var det derfor du dro? -Nei.
Du hadde rett i én ting. Jeg har det ikke gøy lenger.
-Kom nå. -Jeg finner ikke jakka.
-Jeg vil se forfilmene. -Jeg låner ei av Syd.
-Er smokingen fin? -Ja, i alle fall til den prisen.
Sa ikke Syd at hun var i Seattle?
Her er en returbillett fra Italia.
Den er fra forrige uke.
Hvorfor ville hun ikke fortelle oss det?
Dette er skissen til en Westbury 23 superdatamaskin.
500 billioner utregninger per sekund. Khasinau kjøpte to av dem.
-Hvorfor det? -De kan simulere designmetoder.
Hvis han har samlet mange nok av Rambaldis gjenstander,-
-kan han slutte seg til hvilke deler som mangler i designbilder.
Derfor må dere stjele datakjernen.
Takket være mikrobrikken har vi et bilde av kjernen. Sterke saker!
Den er rene krystallkulen, og kan fungere som arkiv for begge pc-ene.
Den må oppbevares i et kryogen- kammer, hvor det er svært kaldt.
Huden kan fryse til stein på under et minutt.
Khasinaus kompleks i Arkhangelsk ligger 1,6 km under jorden.
Skogen bevoktes av private sikkerhetsstyrker.
Det er sannsynlig at Khasinau bruker den som sitt viktigste arkiv.
Kontonumre, gamle kontakter, agenter som har jobbet for ham.
-Det er en operasjon for to personer. -Du er vel lei. Jeg kan dra.
-Jeg kjenner området godt fra før. -Noah. Vi trenger alle fordeler her.
Dere drar om én time.
Føttene mine verker. Kan vi stanse?
-Jeg tar av støvlene. -Da hovner føttene opp.
Vi er amerikanere!
Du lurer på om Sydneys ønske om å finne moren er en kritikk av deg.
Det er vel forståelig.
Som skilsmisse i en normal familie, der man slåss om barnets kjærlighet.
Hva er en "normal" familie?
En familie der medlemmene ikke får ordre om å lyve for hverandre.
Jeg ser hvor du vil. Kanskje det ikke fins "normale" familier.
Greit, mr Bristow. Vi er ferdige for i dag.
Kall meg Jack.
En ting til, Jack.
Jeg tror ikke ett ord av det du har sagt den siste timen.
Ikke misforstå. Du er rene mesteren.
Du har styring på underbevisstheten, og er glup nok til å snuble i ordene.
Men jeg tror du sa det jeg ønsket å høre, for å slippe ut herfra.
Jeg tror også at en som er så dyktig til å bedra andre,-
-står i fare for å bedra seg selv.
Jeg vil anbefale at du kommer hit én gang i uka.
Du aner ikke hva som kreves for å føre det livet jeg lever.
Balansere mellom to liv, og beskytte min datter.
En person som gjør det, den personen som jeg må være,-
-ville ikke komme hit og prate med deg.
Vi gjør visst framgang.
Vi ses i neste uke.
Kan vi kontakte den amerikanske ambassaden?
-Hva tok dere bilder av? -Bare landskapet.
Bare ta filmen, og gi henne kameraet.
Nøklene!
Gå!
-Kom igjen, Syd. -Jeg frigjør kjernen.
Jeg er inne.
Husk å holde temperaturen konstant.
Har den.
-Hvordan går det? -Snart ferdig.
Jeg har den!
-Jeg fryser, Noah. -Hold ut. Systemet stenges.
Kom igjen. Du må våkne.
Flink jente. Opp med deg.
Kom igjen, Syd.
Det er så rart. Italia.
-Hun kan ha truffet noen. -Hun burde ha sagt det.
Kanskje hun ikke vil si noe ennå. Eller kanskje hun er flau.
-Blåmerket! Tenk om han slår? -Syd ville aldri godta det.
-Kanskje hun ligger med sjefen? -Sloane? Nei.
-Skal vi glemme billetten? -Er hun i vansker?
Vi spør henne når hun kommer tilbake fra...
-San Francisco. -Vi overreagerer helt sikkert.
Vi spør henne når hun kommer hjem fra San Francisco.
-Kom du gjennom? -Ja.
Det er vanskelig å få signal. Men vi blir hentet kl 0800.
Det er seks timer til.
Vi bør være på vakt mot Khasinaus menn.
Gulvbordet i hjørnet er løst. Jeg har vært her før.
Det ville vært fint med fyr i peisen.
Jeg hørte et helikopter. Det kan være utstyrt med varmesøkere.
Hva lette du etter i databasen?
-Det er en lang historie. -Vi har jo seks timer.
Jeg lette etter informasjon om min mor.
Det har skjedd mye.
Jeg vil fortelle det, men vet ikke om jeg føler for det ennå.
-Du er fremdeles sint. -Nei.
Da du dro din vei, da du bare forsvant,-
-var det som å få et spark i magen.
Jeg bar på det en lang stund.
Du var den siste jeg ønsket å treffe igjen.
Og du var den eneste jeg ønsket å se igjen.
Vent.